![А ако гражданите излязат срещу зърнарите? Назначете Симеон Караколев за министър и ще потекат милиарди](https://frognews.bg/images2/thumbs16x9/600/4221b76fc_pari-zerno8.jpg)
Зърнопроизводители протестират и блокират 80 места в страната. Не ги интересува транспортният бизнес, хората, които пътуват по работа или по други причини, включително здравословни, нито правото на придвижване, гарантирано за всеки от Конвенцията по правата на човека. Важното е да се изпълнят исканията им.
Има един въпрос, който неясно защо българското общество не повдига. Защо държавата и ЕС компенсират всяка прищявка на зърнопроизводителите? Те не са ли чували думичката „риск“?
Смесено стопанство, характеризиращо се с ограничено участие на държавата и разчитащо изключително на пазарни механизми за стоковото разпределение.
Свободната конкуренция е ключов елемент на отворената пазарна икономика. Тя стимулира икономическата ефективност и предлага на клиентите по-широк избор от продукти и услуги с по-високо качество на по-конкурентни цени.
Плановата икономика, позната ни от социализма, е когато икономическите регулации и/или разпределянето на ресурсите се определят централизирано от изпълнителната власт. Или от партийната власт – Член 1 на старата конституция.
Абсурдно е, но част от родните фермери и особено големите зърнопроизводители искат да са свободни на пазара да определят правилата и цените, както им харесва, но централната власт да им налива милиони, когато нещо не им се е получило.
Това е шизофренично, трябва да признаете.
Защо точно на част от българските фермери и най-вече на зърнопроизводителите някой трябва да им гарантира печалбите?
Трябва да има някаква граница в системата на подпомагане. Става дума за обществен ресурс, за пари, на които всички имат право. Те трябва да се разпределят и усвояват справедливо.
В последно време протестите започват с едни и същи искания, заплахи и пазарлъци. Властта, която и да е тя в политически порядък, се опитва да удовлетвори желанията и по този начин да спечели спокойствие за известно време. Това е пагубно. Нужен е дългосрочен план, без привилегии за нито един сектор.
Над 2,5 млрд. лева годишно се наливат в земеделието от доста време. Само че животновъдството, зеленчукопроизводството, овощарството и лозарството загиват за сметка на производителите на зърно. Станахме водещи в този отрасъл, който е печеливш само чрез количество на земите, а не като производителност.
А общата сумата от държавно и европейско подпомагане е огромна. Ако се разпределя правилно, включително за пчелари, фермери, които отглеждат редки животни и породи, както и за други стопани, ще се получи нещо добро.
Зърнарите ни мислят за идиоти и са прави. Мълчим и приемаме претенциите им безропотно. Значи сме идиоти.
В основата на развитието на всеки един сектор е малкият и средният бизнес, защото се разчита на семейството. Разпределението на средствата трябва да е такова, че да стимулира тези ферми, да се развиват.
Затова земеделският министър Кирил Вътев е 100% прав като казва, че средствата трябва да се насочат към малките. Зърнопроизводителите, които вдигат най-много шум и заплашват притежават площи, каквито в такъв размер не съществуват никъде в Европа. Те печелят от геометричната прогресия на помощите спрямо притежаваните декари. В Европа основната структура на стопанствата е семейната ферма.
Сегашната методика за доказване на продукцията е несправедлива, защото е грешна. Защо например да не се сложи среден добив от зърно, който да се доказва и да се види до края на октомври колко райони ще го покрият. Доказването на продукцията трябва да е чрез фактури от продажбите, за да се види точно какво си произвел.
Трябва да се престане с рекета спрямо държавата от едни и същи хора, които са свикнали чрез заплахи да постигат своето. Това става на гърба на останалите земеделци, които дават всичко от себе си, за да запазят малките си ферми и обработваеми площи. Те едва дишат, а големите продължават с изнудването и шантажа, от което стават още по-богати.
Какво ще стане ако хората излязат и блокират техниката им, когато трябва да е на полето. А ако бойкотират продукцията им, както е правено в други държави като Полша, Чехия, Испания и пр.
Чуват се гласове, че част от зърнарите са обвързани с политически партии и изпълняват техни поръчки срещу обещания за нови помощи и привилегии. Дали това случайно не съвпада с предстоящата ротация в правителството и рекета на Борисов за смяна на министри и шефове на регулаторни органи?
От известно време особено активен по време на протести е Симеон Караколев, председател на една от организациите на овцевъдите. Демонстрира вещина и по темата със зърното, а и по всичко останало. Същият монтира 111-метровия пилон на Рожен, който бе открит с тържествено слово от президента Румен Радев. Направете този човек земеделски министър и нека той да наложи нови правила и да раздаде милиарди на фермерите. Всички ще са доволни и родното земеделие ще цъфне и върже.
Васил Тодоров