![Георги Атанасов за ФрогНюз: Испания реанимира природата на футбола](https://frognews.bg/images2/thumbs16x9/600/c30c0b494_ispaniq-shampion.jpg)
Испания реанимира природата на футбола. Победата на този отбор на Европейското първенство е не просто заслужена, а е екзистенциална и животоспасяваща за футбола. Това заяви пред ФрогНюз Георги Атанасов, спортен коментатор и политически анализатор.
Ето го и целия коментар:
"През последните повече от 20-ина години играта е задушена от всевъзможни “технологични” фактори, като се стигна до апогея на деформацията с въвеждането на недомислената система за електронен контрол върху съдийството наречена VAR (видео асистент рефер бел.ред.)"
"Към това може да се добавят и предишните технически импровизации, като се започне от автобуса, в кавички ала Моуриньо."
"В крайна сметка гениални изпълнители от поредицата Меси, Роналдо, Зинедин Зидан разбира се в по-далечни години, Ибрахимович и т.н. публиката добре ги познава, футболът забави своя магнетизъм, но запознатите в материята усещаха, че нещо не е наред, нещо е променено в природата и ДНК-то на великата игра".
"Ето че сега, за щастие в наши времена, станахме свидетели на една реанимация на духа на автентичния футбол. Испания спечелиха срещу Англия, а и в процеса на цялото Евро 2024 с всичко онова, което превърна най-популярни спорт във феномен, не само на терена, но и в обществен план. Както се казва, нещо повече от игра, в която се отразява живота на обществото. Испанците надиграха “островитяните” с духа на собственото им изобретение наречено футбол, а именно - любов към топката".
"Възпитаниците на селекционера Луис де ла Фуенте, ни върнаха към една позабравена романтика, когато най-важното е да обичаш коженото кълбо, то да обича теб, да се движиш бързо, да се комбинираш с играчите си и да нанасяш светкавични удари във вратата на съперника. Наглед просто, но всъщност изключително сложно нещо, което е по силите само на големи майстори. Точно това направиха испанците, с тяхната фиеста, с тяхната страст надиграха изключителната кадрова мощ на английския отбор, базирана на най-богата футболна система - британската".
"Както се казва в баналния израз - парите не играят на терена, те са много важно, без тях не може, но не са всичко. Испанският отбор, който според мен е 5 пъти по-евтин от английския, в същата пропорция са и възнагражденията на двамата селекционери, естествено в полза на тъжния Гарет Саутгейт, но този контраст се видя с обратен знак на терена в полза на испанците. Може би най-важното до което трябва да стигнем е, че победата на испанците реанимира две фундаментални ценности на футбола. Първата е, че отборът е най-големия индивидуален гений, а втората е, че треньорът е не по-малко съществен фактор от голмайстора или вратаря".
"По първата точка е ясно, че испанците спечелиха с изключително хармоничната си, колективна визия, за разлика от англичаните и французите, които разчитаха на супергероите си в отбора като Мбапе, Фолдън, Дембеле и т.н., но просто нямаха игра, просто двете големи сили от ламанша, изглеждаха като сбирщина от мултимилионери. Испанците с много по-евтин, много по-скромен състав, успяха да ги надмогнат благодарение на най-важното - отличен треньор, създал балансиран, хармоничен, пълноценен отбор, в който всеки елемент е на мястото си".
"Още нещо, което може да се каже за този горещ футболен спектакъл - победителите успяха да лансират две имена, които вероятно ще дават тон на европейския и световен футбол през следващото десетилетие".
"17-годишният Ламин Ямал, който според мен наистина е феномен и 22-годишният Нико Уилямс, тези две момчета, единият дясно крило, другият ляво крило с цялата условност на тези позабравени понятия в съвременният академичен футбол, направиха чудеса от малки и по-големи етюди. Да се върнем само на първия гол на Испания в неделя вечер - невероятно подаване на Ямал, не на 17 г., а с мъдростта на 37-годишен футболист, с важен завършващ удар на съотборника му Нико Уилямс. Просто, елементарно, бързо, светкавично, наистина гениалните неща са прости, както казват мъдрите хора или поне изглеждат прости".
"Искам да вметна, че за разлика от предишния златен период на Испания 2008 г. - 2012 г., когато отбора печели една световна титла и две европейски първенства, досега в състава на Де Ла Фуенте нямаше звезди като Фернандо Торес и Ша̀ви, но за сметка на това лансира двете звезди на бъдещите поколения и с един скромен на книга състав успя да спечели, да надиграе претендиращите за звезди Англия и Франция".
Констанца Илиева