![С руски кавички Св. Синод скочи срещу откриването на Олимпиадата и постави голямо „но” след европейския ни път](https://frognews.bg/images2/thumbs16x9/600/306e0c033_bpc-parij.jpg)
Светият Синод на Българската православна църква явно за една нощ реши въпросите на рушащите се храмове у нас, повдигна духа на българите, накара ни да се обърнем към вярата, помогна на страдащите души и проведе кампании в помощ за всички болни деца. След като „свърши работа” по всичко това, все пак ѝ остана време да напише и бърз коментар за церемонията по откриването на Олимпийските игри в Париж.
По обяд БПЦ съвсем сериозно публикува „изявление на Св. Синод на БПЦ-БП във връзка с церемонията по откриването на олимпийските игри в Париж, Франция”.
Впечатляващата церемония впрочем - може да проследите със снимки и видео ТУК.
„Преди броени дни целият християнски свят беше смутен, съблазнен и оскърбен от представлението при откриването на XXXIII Летни олимпийски игри във Франция. Представените художествени образи – независимо от декларираните от организаторите мотиви – противоречат и са напълно несъвместими с християнската евангелска нравственост, с християнския духовен живот, но също така и със здравия човешки разум, с естественото човешко право, с вековните европейски естетически критерии, както и с класическия идеал за красиво – здрав дух в здраво тяло, заложен в идеята на Олимпийските игри. Пошлостта и идейната безвкусица са само част от проблема.
Много по-важният въпрос обаче остава за предизвикателното, дискриминационно и оскърбяващо религиозните чувства на вярващите християни отношение, което ние не можем да приемем и да премълчим. Тук Христос е категоричен: «Който съблазни едного от тия малките, които вярват в Мене, за него е по-добре да му надянат воденичен камък на шията и да го хвърлят в морската дълбочина. Горко на света от съблазните, защото съблазни трябва да дойдат; обаче горко на оногова човека, чрез когото съблазън дохожда» (Мат. 18: 6-7)”, пишат от Св. Синод на БПЦ-БП
Защо използват кавички от руския език («...») в цитирането си, вместо нормата на граматиката на българския език („…”), е въпрос, който остава без отговор. По него има само досещания.
„Множеството критични гласове, които се чуват от няколко дни насам, свидетелстват за това, че християнска Европа е жива, а опитите за нейното дехристиянизиране и дехуманизиране няма да успеят. Защото историята е доказала, че всички опити за борба срещу Христа и светата Му Църква са завършвали с неуспех и са претърпявали крушение”, пишат още от Светия Синод.
Църквата ни стига дотам да направи и следното откровено скандално изявление:
„Пътят на нашия народ е европейският път, но ние сме за християнска Европа; за Европа, която уважава и почита своята история и корени. Убедени сме, че без реална, жива вяра в Христа и в непреходните християнски ценности, Европа няма и не може”.
Можеше да приемем всичко това дори хумористично, ако не беше фактът, че България е светска държава. Мястото на религията е в душите и умовете на хората, не в чертаенето на бъдещето на страната ни. Предвид факта, че новият български патриарх Даниил не само не осъжда руската агресия и приема ежедневното убийство на украински деца от Русия като просто разделяне на „фили и фоби”, но стигна дотам да се фотографира усмихнат до уши с посланика на руските терористи Елеонора Митрофанова, подобни изявления към българското общество са особено опасни.
Самото поставяне на „но” след твърдението „пътят на нашия народ е европейският път” говори достатъчно красноречиво. Няма „но” след европейския ни път и бъдеще. И май е време църквата да се захване с това, с което започнахме - да реши въпросите на рушащите се храмове у нас и да повдигна духа на българите, не да всява разделение за пореден път.
ФрогНюз